Den 11 februari 2010, Columbia, Missouri
Cirka kl. 20.30
Insatsstyrka förbereder razzia i familjen Whitworths hem
efter domstolsorder utfärdad 8 dagar tidigare.
Columbia-polisen! Rannsakningsorder!
Enligt vittnen hade Jonathan Whitworth
stora mängder marijuana hemma.
Sparka upp dörren!
Ta dörren! Fort, fort!
Polisen! Stå stilla!
- Gå förbi oss! - Gå förbi!
Gå bara, ingen fara!
Polisen hade undersökt soporna
och funnit marijuana-rester där
Stå still! Förstår du?
Händerna bakom ryggen! Genast!
Bakom ryggen!
Sköt ni...
Sköt ni nyss min hund?
Sköt ni min hund, för fan?
Herregud!
Polisen fann en rivare, en pipa och små mängder marijuana
Varför i helvete gjorde ni det?
Om du inte har råd med advokat
utser rätten en åt dig, som kan svara på dina frågor.
Jonathan Whitworth erkänner innehav av drogtillbehör
och får böta 300 dollar.
Förstår du?
Vi tolkar det som ett ja.
Vi kan inte leva i ett samhälle
som både är fritt och drogfritt.
Man kan inte ha både och.
Processen att röra sig från ett sinnestillstånd
till ett annat genom att se sanningen,
innebär att känna en identifikation som ger eko
och har en känsla av helhet och sammanhang.
Det bringar ordning i kaoset.
Det är det tänkande som fört oss hit,
och den resa vi har företagit.
Femtio år av kriminalisering.
Allt kom från uppfattningen
att vi inte behöver bry oss om varandra längre.
Alla är sig själv närmast.
Så har det inte alltid varit.
Frågan är om vi kan återgå till att bry oss om varandra.
Vilka nyanser definierar en kultur?
Är det vårt sätt att upprätthålla lagen?
Vårt sätt att ta hand om våra sjuka?
Vårt sätt att regera?
Vårt sätt att sprida information?
För 77 år sen kriminaliserades marijuana i USA.
1961 nådde dess kriminalisering global status.
I dag diskuteras legalisering av marijuana
överallt i media och inom politikens alla nivåer.
Det är en vattendelare i en oändlig rad offentliga debatter.
Målet?
Att besvara frågan som vägrar försvinna.
Bör marijuana legaliseras?
Långsamt börjar ännu en fråga inställa sig,
en fråga som söker svaret på om själva marijuanaförbudet
har antagit en karaktär
som avslöjar en djupare sanning om oss själva
och om hur samhället fungerar.
Är det en dålig idé? Är det vår kulturs skymning?
En ny studie visar att marijuanarökning
ökar risken för testikelcancer.
Så du är inte bekymrad fast forskning visar att hasch kan ge män bröst?
Hasch gör en dum.
Vad hindrar den som är hög på hasch
att sätta sig bakom ratten?
"Marijuana orsakar tillväxt av bröst på män."
Förstasidesstoff, som alla andra myter.
Marijuanarökning kan ge män bröst
De har dykt upp, den ena efter den andra.
Dr Lester Grinspoon Professor emeritus i psykologi, Harvard
Marijuanarökning borde ha gjort mig impotent.
Det stämmer inte.
Ben Dronkers Grundare, Sensi Seed Bank & Hemp Museums
Processen bakom att demonisera marijuana
grundar sig i okunnighet.
Var är offren? Finns det några alls?
Joe Rogan Komiker, författare
Jag har hört av experter vars omdöme jag respekterar
att det inte finns några.
Kongress-hearing
Det enda sättet att bli dödad av marijuana
är att nån kastar ut 10 kilo av det ur ett smugglarplan
och man får det i huvudet.
Då kan man dö av marijuana.
Det finns ett berömt fall där poliser stal hasch från några ungdomar,
blandade det i chokladbrownies, åt upp dem,
flippade ut och slutligen anmälde sig själva till polisen.
"Hur mycket har ni ätit?"
"Jag vet inte, vi gjorde brownies. Jag tror att vi är döda.
Tiden rör sig verkligen, verkligen långsamt."
Det här härligt, för de tror att de dör.
"Tiden rör sig verkligen långsamt." När ruset går över mår de utmärkt.
Alla kan vara eniga om att anti-marijuanaannonserna
har blivit jävligt löjliga.
Som flickan på soffan vars benstomme smälter.
"Jag har rökt hasch, så nu har jag ingen bestomme."
Jag antog att folk som rökte hasch
var misslyckade typer utan mål och mening.
Jag hade en förutfattad mening
om hur marijuana påverkar en människa.
Bland de påstådda skadeverkningarna
plockas två fram dagligen.
De verkar vara huvudskälen till
att marijuana måste förbjudas.
Det första.
Det berömda: "Bara ett bloss räcker för att bli sinnessjuk."
Ju mer du använder cannabis, desto större skada tar hjärnan.
Mina första sju år som forskare ägnades åt schizofreni.
Det är rena löjan.
Prof. David Nutt Psykiater, neuropsykofarmakolog
Vi har gått igenom minst 2000 fall,
och det orsakar inte schizofreni.
Möjligen finns det folk med schizofreni
där sjukdomen framträder lite tidigare
för att de har rökt cannabis.
Det finns ofta en utlösande händelse.
Det kan vara förlusten av en kär person,
en allvarlig bilolycka.
Sånt kan förvärras av en rad olika droger.
En fylla på dålig sprit
kan också vara en utlösande händelse.
Faktum är att schizofreni finns
hos cirka 1 % av befolkningen världsvitt.
Cannabisanvändning
har ökat så här sen 60-talet.
Dr Igor Grant Neuropsykiater, UCSD School of Medicine
Nu finns ett nytt ämne. Om det orsakar schizofreni
borde vi se en markant ökning av sjukdomen.
Fler människor borde bli schizofrena.
Men nivån har hållit sig konstant.
Ingen epidemiologisk studie jag känner till
visar på nån uppgång.
Så om marijuana orsakar schizofreni
borde vi nu ha fler schizofrena människor.
Men så är det inte.
Vi borde absolut se en ökning
med tanke på hur många som använder det.
Man måste ta ett steg tillbaka
Jason Reed Författare, Bloggare - Huffington Post
och se neutralt på det hela. Då förstår man
att allt som har med mental hälsa att göra är svårgripbart
och består av olika bidragande faktorer.
Om man ger cannabis skulden för allt
gör man nog mer skada än nytta,
för man bortser från alla andra faktorer
som absolut inverkar.
För många människor är livet självt för svårt att hantera,
så de söker efter olika sätt att skingra tankarna,
vare sig det är att dricka hostmedicin, ta tupplurer,
onanera eller spela.
Folk gör en massa saker
för att glömma bort ångesten de känner.
Det kanske är farligt för dig, det kan göra dig paranoid.
Brian Redban Komiker, Grundare av Deathsquad Podcasts
Du kanske har rökt dåligt hasch en gång
och trott att du fått en hjärtattack.
Cannabis är inte för alla. Ingen bör tvingas att använda det.
Graham Hancock Författare, journalist
Det finns många skäl att välja att inte använda marijuana,
men ingen ska bestämma åt mig.
Den oftast nämnda påstådda skadeverkningen
är att marijuana skulle vara beroendeframkallande.
Du vet väl att det är starkt beroendeframkallande?
Det är beroendeframkallande och leder till starkare droger.
För att kunna förstå missbruk och marijuana
måste man först förstå psykologin
bakom att vara missbrukare.
Det är intressant att se vilka som blir beroende.
Dr Gabor Maté Författare, missbruksspecialist
Men kan ha sex utan att bli sexmissbrukare,
man kan shoppa,
men en del blir missbrukare av allt möjligt.
Är en kortlek beroendeframkallande? Nej. Eller ja. Beroende på individen.
Det är samma process oavsett typ av missbruk.
Den enda skillnaden är att
drogmissbrukaren får dopamin
från en extern substans,
medan beteendemissbruk utlöses av ett visst beteende.
Om jag talar till 100 personer eller 1000, och frågar:
"Hur många av er har missbruksproblem med nån substans?",
räcker många upp handen.
Jag frågar: "Vad var bra med det?"
Inte: "Vad var dåligt med det?"
Det vet vi redan. "Vad var bra med det?
På vilket sätt var det en positiv upplevelse?"
"Det gav mig en känsla av frid. Det lindrade smärtan.
"Det gav mig en känsla av sammanhang. Det gav mig trygghet.
"Nu kunde jag interagera med andra."
Med andra ord vill missbrukaren vara
en normal människa, och den stora frågan är
vad som hindrar dem från att känna sig som en sån,
och vad som hände dem.
Så missbruket bör inte ses som problemet.
Det är ett problem, men det är inte grundproblemet.
Det är missbrukarens försök att lösa grundproblemet.
Adverse Childhood Experiences-studierna i Kalifornien
undersökte frågor som
fysiska, sexuella eller emotionella övergrepp i barns liv,
föräldrars död, en uppslitande skilsmässa,
en förälder i fängelse eller förälder med mental ohälsa,
förälder som missbrukar eller våld i hemmet.
För alla barn med sådana upplevelser
ökar risken för missbruk exponentiellt.
För en pojke som har upplevt sex av dessa problem
är risken för att bli substansberoende
och missbrukare 4600 gånger större
än för en pojke utan några såna upplevelser.
Varför? För att detta trauma formar hjärnan på ett sånt sätt
att dessa substanser förefaller mer lockande.
Traumat orsakar också smärta hos personen,
och man försöker fly från smärtan
eller döva den genom missbruksbeteende.
Den sociala och emotionella omgivningen
formar hjärnans biologi.
Så för att förstå nåns missbruk
måste man se vad som skapade smärtan i deras liv.
Många tar en öl ibland eller röker marijuana ibland,
utan att det har negativa konsekvenser
för deras hälsa eller deras liv,
och det försvårar inte deras relationer.
De är inte missbrukare,
och deras beteende är inte missbruk.
Så vi måste göra tydlig skillnad
mellan bruk och missbruk av substanser.
Vilket för oss till kriget mot droger,
som i princip förs mot människor
som upplevde övergrepp och trauman som barn
och som har mentala problem.
Det finns straff nog
i missbrukets negativa konsekvenser
utan att vi behöver lägga till mer.
Antalet årliga dödsfall på grund av rökning runtom i världen
är 5,5 miljoner enligt de senaste uppskattningarna.
Årligen dödar cigaretter lika många människor
som tyskarnas folkmord i Förintelsen.
Vi har en årlig Förintelse enbart på grund av cigaretter.
Om man röker mer än två paket om dagen
ökar risken för lungcancer 20-falt.
Alltså med 2000 %.
Enligt den största fallstudien nånsin
finns inget som visar att marijuana ökar risken för lungcancer.
Man måste vara lite konsekvent.
Det finns miljoner droger som tillåts av samhället
och som leder till elände.
Tar man för mycket går det åt skogen.
Jag har en vän vars faster åkte på avvänjning
för att hon köpte två paket Krispy Kremes varje dag
och åt upp dem i skogen för att inte bli sedd.
I konsekvens med det borde Krispy Kremes förbjudas.
Det skulle jag förresten starkt motsätta mig.
Som att äta ett halvt kilo salt och dö.
Du använde inte saltet rätt. Du missbrukade det.
Om du tar lite salt på popcorn, så är det faktiskt rätt gott.
Men vad gjorde du, din dumma fan? Du åt ett halvt kilo och dog.
Men vi bör inte förbjuda salt.
Samhället motsätter sig inte att folk hoppar från flygplan
på 4500 meters höjd med fallskärm.
Det händer att fallskärmar går sönder och folk dör.
Samhället motsätter sig inte bergsklättring.
Ibland faller folk ner och skadar sig,
men det är inte olagligt att klättra i berg.
Om jag ska jämföra marijuana och alkohol
ur medicinsk synpunkt, om jag ställer frågan:
"Vilket har mest skadliga effekter
för livet och hälsan?"
är svaret givet. Alkohol, utan tvekan.
Fler än 50000 människor dör av alkoholförgiftning varje år.
De dricker bokstavligen ihjäl sig.
Hasch: noll.
För vi krig mot alkohol och tobak,
eftersom drogen alkohol är inblandad i fler mord
än nån annan drog i världen?
Howard Bloom Författare, expert på massbeteende
Hur ser vi på effekterna av öl?
Men för i...
Vi är så beroende av det.
Om man har en tillställning och det saknas alkohol,
blir folk som galna.
Vi går till puben för att fira.
Vi går till puben för att sörja.
Vi går för att vi är glada,
eller för att vi är ledsna.
Onsdag är vindag. Veckans höjdpunkt!
Bra gjort att få oss fulla!
Vi kunde behöva en drink.
Fantastiskt! Margarita-dag.
Skicka vidare om du inte tänker dricka.
- Hur tänker ni fira nyår? - Jag tänker bli jättefull!
För länge sen fick parlamentsledamöterna
svara på frågan om alkohol är en drog.
Majoriteten svarade nej.
De sa: "Det är ingen drog, för det är inte förbjudet."
Det leder till den märkliga och farliga uppfattningen
att när nåt är olagligt är det farligt,
och när nåt är lagligt så är det ofarligt.
Det är intressant att se på
hela frågan om olagliga droger i samhället.
När ordet "drog" används om en substans,
kommer ett annat ord som ett brev på posten: "missbruk".
"Drogmissbruk."
Alla olagliga droger klumpas ihop.
Cara Santa Maria Korrespondent, författare, tv-värd
Koffein är en drog, alkohol likaså.
Tylenon är en drog, även Sudafed.
Wiz Khalifa Rappare
Viagra är en drog.
När folk tänker på droger, tänker de bara på förbjudna droger.
Det finns mycket vilseledande information
som gör folk förvirrade av bara tusan
när de försöker skapa sin version
av vad som är bra och dåligt i världen.
Om det är absurt med fängelse för att ha druckit kaffe eller vin,
är det lika absurt och fel
med fängelse för att ha rökt cannabis.
Ingen har nånsin överdoserat cannabis. Visste du det?
Än sen? De kan inte klara sig själva.
Mina skattepengar försörjer dem!
Uppfattningen att det ena är okej och det andra inte,
kräver nåt liknande bevis
för att man ska kunna fastslå det.
En viktig sak med bruk av marijuana
eller alkohol eller nåt annat, är att man är måttlig.
Man kan vara omåttlig med allt möjligt.
Man bör väga fördelarna mot riskerna.
Det finns ingen neutral position. Likgiltighet är ohållbart.
Vi ber dig hjälpa oss skapa en uttalad intolerans mot droganvändning.
Är det logiskt att skydda folk mot sig själva?
De enda som har ansvar för att skydda oss
från oss själva är vi själva.
Om samhället fråntar oss möjligheten att begå misstag
fråntar det oss en grundläggande rättighet,
för misstag ingår i lärandeprocessen i livet.
Att säga till en annan vuxen: "Nix! Det där får du inte."
En vuxen människa! "Nej, inte du!"
"Men jag är en vuxen, utvecklad mänsklig varelse."
"Nej! Lägg ifrån dig det där!"
Om en drog verkligen är farlig och målet är
att övertala människor att inte göra sig skada med den,
behövs inte lagar och fängelsestraff,
utan god information som de tror på.
Sprid den informationen
och låt fria, oberoende vuxna
göra sina egna val,
att fortsätta använda drogen eller inte,
men då har de alla fakta.
Om en fackmänniska som du inte klart kan säga
att meth är farligare än marijuana,
vilket varenda ungdom
och varje förälder vet...
Om du inte kan svara på den frågan
är detta kanske anledningen till vårt misslyckande
i att upplysa folk om riskerna.
Liksom ordföranden vill jag inte att ungdomar röker marijuana.
Men om vicechefen för byrån för drogpolicy
inte kan svara på den frågan,
hur väntar du dig då att tonåringar ska ta dig på allvar?
Jag känner med tonårsföräldrar.
Ungdomar kan gå vilse.
En ungdom som sitter påtänd i skolan, man kan inte bara säga:
"Det är okej, inga problem."
Jo, det är ett problem,
men frågan är om det är ett brottsligt problem,
om det är ett problem som hör ihop med att bli vuxen.
Jag vill ha bättre skäl än
"Akta dig så inte polisen tar dig
och låser in dig på livstid",
när jag pratar med mina barn om hur
de ska förhålla sig till olika frestelser i livet.
Vårt land ses som en förebild i omvärlden
vad gäller att hantera cigarettrökning.
Vi har verkligen fått ner användningen.
Hur? Genom att upplysa folk.
Det är ologiskt att straffa människor
om man främst vill se till deras bästa.
Nämn nåt som man delar på.
- Chris? - En joint.
En joint?
Det var det enda jag kom på.
Moralfrågan omkring droganvändning kan man glömma.
Stephen Downing F. d. vice polischef, LA
För droganvändning och missbruk finns redan här.
Vi finner stor glädje i
att ändra hur hjärnan fungerar,
och så länge det är så, finns efterfrågan.
Man behöver inte vara kapitalist eller ekonom
för att veta att efterfrågan styr tillgången.
En växt som är lätt att odla blir plötsligt värd
hundratusentals dollar per kilo,
för man betalar för att producenten och langaren
riskerat att åka i fängelse
eller bli gripen eller skjuten, eller andra saker
som händer folk inblandade i brottslighet.
Den vinstmarginalen öppnar möjligheter
för högst oväntade personer.
Jag studerade kärnfysik i Oxford
Howard Marks - F.d. internationell drogsmugglare [Mr Nice]
Och gjorde doktorandforskning om historia och vetenskapsfilosofi,
men jag vände ryggen åt forskningen och blev drogsmugglare.
Jag började tidigt smuggla cannabis från Europa till USA.
På den tiden, i början av 1970-talet,
gjorde man en vinst på cirka 300 %.
Brittiska band började bli väldigt populära
i USA och reste dit med en massa utrustning.
Vi gömde hash i högtalare
och förstärkare och liknande.
Pink Floyd, Emerson Lake & Palmer, Eric Clapton, Genesis.
Banden var ovetande.
Vi gjorde upp med turnéledarna.
Jag var inblandad i
maffian, yakuzan, IRA och några vildingar från CIA.
Men det var inte godkänt av CIA.
Bara några typer som gjorde saker bakom ryggen på CIA.
Jag ordnade sändningar till JFK i New York
för Gambino-familjen.
Det var ordnat så att man inte kunde lura dem
även om man var dum nog att försöka.
Smuggelgodset låg på ett ton i genomsnitt.
Jag hade en massa olika alias under min karriär som smugglare,
minst 43 stycken,
men det var mycket enklare då att ordna ett falskt pass.
Vid ett tillfälle
ansökte jag om körkort
i namnet Elvis Presley, som jag gillade mycket,
och de utfärdade det faktiskt,
för man gjode ingen datorsökning på 50-talet.
"Elvis Presley? Okej."
Den största sändningen jag smugglade var på 30 ton.
Enligt DEA var det 50 ton, men jag vet att det bara var 30.
Britterna hade i princip gett upp. "Ni får aldrig tag på honom."
Spanjorerna likaså. "Ni får aldrig tag på honom."
Amerikanerna sa: "Vi ska ta honom", och de hade rätt.
Det var en samordnad insats
mellan 14 olika länders polismyndigheter, ledd av amerikanska DEA.
DEN FÖRRYMDES ANSIKTE
Cannabis var den enda drog jag smugglade.
Förmodligen för att jag inte var frestad att pröva nåt annat.
Efterfrågan på cannabis fanns ännu.
Knarkkung friges
Om cannabis hade varit lagligt,
hade jag fortsatt med min akademiska karriär.
Jag saknar smugglingen.
Den kick man upplever
när man korsar en gräns kan man inte få när man skriver.
Om jag trodde att jag skulle klara mig ostraffad
skulle jag nog ta upp det igen.
Jag älskade det.
Det är intressant att se vilka mängder pengar
som drogerna genererar.
Vart går pengarna? Vem tar hand om dem?
Med så stora mängder pengar att tjäna
växer risken för en underjordisk marknad.
Med tillräcklig tid och tillräckligt mycket pengar
kan den växa till otroliga nivåer, ofta mitt framför näsan på oss.
Drogkrigets följder i Mexiko är hemska.
Dödssiffrorna enbart i det mexikanska drogkriget
under Calderóns administration
är högre än antalet döda amerikaner under Vietnamkriget.
Vi är nu uppe i 70000 döda.
70000!
Cenk Uygur Programvärd: "The Young Turks"
Vi ser de följderna av ett massmord
i den mexikanska gränsstaden Nuevo Laredo i förra veckan,
så nio kroppar lämnades offentligt
och 14 andra kroppar återfanns stympade.
Detta händer vid vår sydgräns,
men vi ägnar mycket lite uppmärksamhet åt det.
Det är USA som skickar vapnen
över gränsen till Mexiko.
Det är USA som i utbyte mot vapnen
importerar drogerna.
Många tror att alla de där 70000 döda
är gangsters som gör upp med varann.
Det är inte sant. De är poliser, barn
familjer, mödrar och fäder.
Man uppfostrar sina barn och ger dem utbildning,
och en kväll går de till en nattklubb
och kommer aldrig hem. Varför?
För att barn har slumpvis kidnappats och stympats.
Förutom de höga dödssiffrorna
och de hemska våldsdåden, halshuggningarna
och kroppar som hängts från broar, har drogkriget
orsakat en urholkning av samhällets infrastruktur,
vilket betyder att nästan varenda lokal polisstyrka
i stora delar av Mexiko är köpt av nån kartell.
Vad betyder det? Om man är mexikan i lägre medelklassen
och drabbas av inbrott, vem ringer man till?
Man har ingen att gå till.
Om man ringer polisen kanske de säger till kartellen:
"Den här personen tjallar på er", i stället för att hjälpa en
och kanske gripa brottslingen.
Om man mördar nån i Mexiko är risken mindre än fem procent
att man nånsin behöver sitta inne,
och det beror nästan helt och hållet
på hur drogkriget har påverkat rättsväsendet,
domstolarna och kriminalvården i Mexiko.
Det sista en mexikansk drogkartell vill
är att droger legaliseras i USA,
för det skulle frånta dem deras största inkomstkälla.
Hur stoppar man en kartell och gatugäng som handlar med droger?
Man tar bort näringskällan.
Näringskällan är pengar, drogpengar. Ta bort det.
60 % av mexikanska drogkartellernas vinster kommer från marijuana
Nationella drogkontrollmyndigheten
Påståendet att man på ett eller annat sätt
kan legalisera marijuana utan att det
påverkar den organiserade brottsligheten är så jävla dumt och barnsligt.
Förbudet får dem att blomstra. Så var det med alkohol.
B-Real Rappare
Snoop Rappare
Under förbudstiden var det maffian och Al Capone
och de jävlarna som skötte hela ruljangsen!
USA: s folk kom snart på
att alkoholförbudet gjorde större skada
än missbruk av alkohol.
Att förbjuda marijuanainnehav
gjorde allt farligare.
370 miljoner dollar årligen
försvinner i brottslingarnas fickor,
och onda människor med så mycket pengar kan ställa till hemsk skada.
Om marijuanaförbudet inte leder till de mål vi hade hoppats,
varför har man då kört på i samma spår?
Vilka mekanismer håller det hela igång,
och var började alltihop?
De flesta säger år 1937,
när marijuana först förbjöds genom en straffskatt på hampa.
Vi hoppar fram 34 år till 1971.
Då fick allmänheten första gången höra detta.
Mitt herrskap, jag vill sammanfatta
det möte jag just haft med ledare för båda partierna.
Samhällets fiende nummer ett i USA är drogmissbruk.
Justitieminister Kleindienst citerades senare,
och uttryckte sorg över att han varit inblandad i detta.
Enligt honom visste Nixon-administrationen
att behandling för missbrukare fungerar, men inte fängelse.
Men den stora politiska vinsten i att förklara krig mot droger
var för stor, helt enkelt.
Man valde att använda fängelsestraff av politiska skäl,
och blev sen helt överväldigade
av den politiska vinsten detta medförde.
Det finns dokument som visar
att USA: s regering under Nixon aktivt skrev till universiteten
och bad dem dra in information om cannabis,
hampa och marijuana från biblioteken.
Bokstavligen rensa ut dem.
Från 1971 och fram till slutet av 1970-talet
skapades myten att marijuana är en inkörsport till starkare droger.
När myten väl var etablerad
Ed Burns - F. d. polis vid mord-och narkotika roteln, Baltimore
ökade siffrorna lavinartat, och man kunde begära pengar av kongressen.
Jag är glad att den här administrationen har ökat
budgeten för att möta problemen
med farliga droger sjufalt.
Den blir på 600 miljoner dollar i år.
På det här området kan vi inte spara in,
för vi måste föra vad jag kallar totalt krig
mot samhällets fiende nummer ett i USA,
problemet med starka droger.
De flesta rättsmyndigheter före 1970
hade mycket små knarkrotlar,
för narkotika sågs inte som ett stort problem.
Mot slutet av årtiondet
hade de växt mångfalt.
Federala pengar kom in,
och sen kom Ronald Reagan.
I kväll kan jag berätta att stora framsteg har gjorts.
37 federala myndigheter samarbetar
i en satsning för att vi nästa år
ska öka budgeten för drogbekämpning
trefalt jämfört med 1981 års nivåer.
Varje gång det talas om "krig" mot nånting,
bör vi misstänka att nån försöker manipulera oss.
Annie Machon F.d. brittisk MI5-agent
Vad betyder "krig mot droger"? En bra fråga.
Hur kan man föra krig mot ett substantiv?
Liksom "krig mot terrorism". Det är krig mot ett begrepp.
Vi människor blir starkt motiverade av krig.
Vi blir extremt motiverade av en metafor om en våldsam konfrontation.
Allt går tillbaka till de allra första anfäderna
till allt liv på jorden: bakterier för 3,85 miljoner år sen.
Bakterier är otroligt sociala. De lever i arméer.
De finns i arméer på sju biljoner
och kommunicerar ständigt med varann
och utbyter data.
Det är ett nätverk av informationsbearbetning,
men vad händer
när två, tre, fyra eller sju kolonier bakterier
upptäcker samma näringskälla?
Krig utbryter.
Vad motiverar myror?
Den sköter sina dagliga sysslor hela tiden,
men när ett larmferomon
visar på en invasion från utbölingar, pang!
Alla släpper vad de har.
Alla rusar till platsen för inträngningen där lukten,
larmferomonet, kommer ifrån.
Vi människor är bakteriernas avkomlingar.
Vi är myrornas kusiner.
Det räcker att säga att nån utomstående vill bryta sig in.
Om man använder krigsmetaforer om nåt
så eggar det upp oss,
men särskilt om det gäller grupp mot grupp,
vår subkultur mot en annan subkultur,
så blir det fart på oss.
Det är klar neurolingvistisk programmering.
För med associationen till krig kommer en nation som måste
samla resurserna för att bekämpa skurken.
En del skulle säga att jag handlar med gift,
men ser jag ut som en sån som skulle göra det mot en ung människa? Ja!
Partnerskap för ett drogfritt USA.
Det är en retorisk ram där offrandet av individens frihet
upplevs nödvändig.
"Det är nödvändigt för att vinna kriget."
Bara ifjol dömdes fler än 10000 knarklangare
och nära 250 miljoner dollar av deras tillgångar beslagtogs av DEA,
Drug Enforcement Administration, knarkpolisen.
Det är ett bevis på vår beslutsamhet
och visar att vi kan besegra den här fienden.
Det otroliga med kriget mot droger
är hur länge det pågått och hur lite mark vi har vunnit.
När jag jobbade åt MI5
fick jag min första föraning om att allt inte stod rätt till,
för jag jobbade med irländsk terroristlogistik,
vilket är flödet av människor och vapen
in i och ut ur Storbritannien, vilket innebar
att jobba ihop med tullen,
vars jobb är att hindra att droger förs in i landet.
De visste att det var som att leta efter en nål i en höstack,
bara att stoppa flödet av droger in i landet.
Jag gjorde rekordmånga gripanden,
jag gjorde rekordbeslag,
men det gjorde inte det minsta skillnad.
Kash Heed F.d. polischef i Vancouver
Vi får ju inte tag i själva topparna
ofta nog för att åstadkomma brist på droger.
När senast var det svårt att få tag i marijuana här i landet?
"Det är panik i Needle Park. Det är slut på marijuana!
"Vad ska jag ta mig till?"
Man kan nog inte gå in i en enda high school,
eller mindre stad i landet
eller ett enda fängelse
utan att kunna få tag i marijuana om man vill.
Så argumentet att marijuanaförbudet
har påverkat drogens tillgänglighet
håller helt enkelt inte.
Vi ser en jämn rad gripanden
och olika antal kilon i beslag.
Det här är den glamorösa sidan av det.
Se här. All denna hasch fanns inuti en skåpbil.
Hela 9 ton.
Gränspolisen kallar beslaget det största i delstatens historia.
Man visar upp 60, 70, 80 kilo marijuana
och två automatkarbiner.
Grejen är att om man skulle ta
genomsnittet av alla gripna,
så är det en ung grabb,
kanske 15-20 år gammal,
och man visar stolt upp en liten påse marijuana
och säger: "Vi tog honom!"
Jag körde via Ontario och Oregon in i Idaho med lite svamp
och lite gräs, och jag åkte fast.
Han stoppade mig, körde in huvudet i bilen
och kände lukten, behövde ingen hund,
så jag lämnade över det direkt.
Det är rena skämtet att de ger sig på grova brottslingar.
Cirka 1,5 miljoner gripanden för drogbrott gjordes
under 2011, och cirka hälften gällde marijuanaanvändning.
"Det är ju nästan lagligt!"
Det säger folk jämt, särskilt här i Kalifornien.
Det jag säger till folk är: "Det är inte alls lagligt."
Det är ett federalt brott, väldigt olagligt.
Det är en historia utan slut som vid det här laget
mest liknar ett uppslag för en tv-serie.
Syntetisk marijuana. Farlig, dödlig, olaglig.
I kväll berättar countyts bäste polis att mycket sånt
tillverkades intill det här torget.
De klarade sig ett tag, men till slut
åker de ändå dit.
En annan aspekt är den ekonomiska.
FBI och delstaterna har ett avtal,
och det gäller beslag.
De kallar det "programet för skälig delgivning",
där lokala polismyndigheter uppmanas att beslagta föremål
som kan användas vid brottslighet.
De delar 80/20.
De behöver inte ens en fällande dom,
och sen behåller de huvuddelen av pengarna eller tillgångarna.
Vill ni se vad regeringen konfiskerar för brottslingar?
Här kan ni se ett antal beslagtagna fordon
som sälja på auktion i morgon vid Apple Towing i Guadalupe.
Det är jättefina bilar! Den här drog mina blickar till sig.
Det är en Cheva Camaro 1968.
"Han har en fin bil. Jag sätter honom i finkan.
Jag tar hans bil.
Jag tar hans hus, bankkonto, mark."
Jag får det, för jag "producerar för delstaten".
Det är en drivkraft för delstaten att beslagta.
Men enligt lagen ligger bördan att få tillbaka ägodelarna på individen.
Inte på polisen.
Man måste kämpa rättsligt för att få tillbaka saker
som de tog från en,
som de inte hade rätt att ta överhuvudtaget.
Mellan 1989 och 2010 beslagtogs värden för cirka 12,6 miljarder dollar
av amerikanska åklagare i liknande fall.
Beslagen under de åren
ökade med nästan 20 % varje år.
I mitt hemland USA, du vet,
är alla stolta över sin frihet och att kunna ha vapen.
"Jag är inte rädd!" Inte? Planera lite cannabis i trädgården
så får du se hur fort polisen kommer
och tar allt du äger.
Varje år berättar DEA hur många beslag de har gjort.
Det betyder egentligen att vi har misslyckats igen.
Vad har ni för budget?
För närvarande...
På ett ungefär.
-Tvi miljoner... - Två miljoner?
-Två... förlåt, två miljarder dollar... - Ja.
Titta i vilken statlig byrå som helst.
Bokstavligen har de i sin budget
över tio miljoner dollar öronmärkta
för kriget mot drogerna.
Hos topparna på båda sidor sammanfaller deras intressen.
Knarkkungen vill fortsätta sälja droger.
Lagen vill fortsätta lagföra människor
som använder droger, så de vill samma sak.
Har ni sett chefen för DEA,
hon heter visst Leonhart, när de frågade henne:
"Är marijuana farligare än heroin?"
Hon satt där och stammade. Hon vägrade besvara frågan.
Är crack farligare för en människa än marijuana?
Alla olagliga droger är farliga...
Är metamfetamin farligare för hälsan än marijuana?
Ingen olaglig drog...
Är heroin farligare för hälsan än marijuana?
Återigen...
Svara "ja", "nej" eller "jag vet inte".
Om du inte vet, kan du slå upp det.
Du borde veta, som chefstjänsteman
inom DEA.
Jag ställer en mycket rak fråga.
Hon kunde inte besvara frågan,
för hon är en inbiten förbudsivrare
och hennes verksamhet och liv är beroende av att vi
fortsätter att sätta 43 miljoner människor i fängelse.
Cirka 85 % av alla i landet
som använder nån förbjuden substans överhuvudtaget
använder bara marijuana,
så om man tar bort dem från rättssystemet
rättfärdigar inte det övriga antalet
användare av förbjudna droger
den enorma byråkrati vi har i kriget mot droger.
Den skulle sönderfalla.
Om man legaliserar marijuana förlorar man hela antidrog-apparaten,
och regeringen vet om det.
De vill inte ge upp den, på grund av de stora pengarna.
Att legalisera droger här i landet
vore dumt och oansvarigt.
Det skrämmer oss.
Behandlarna är rädda, utbildarna är rädda.
Polisen är rädd för vad som ska hända.
Jeffrey Miron Professor i ekonomi, Harvard
Folk säger: "Tja, poliserna
som jobbar mot droger skulle förlora sina jobb,
många som jobbar för DEA skulle förlora sina jobb",
Vita husets antidrogkontor skulle beröras, och så vidare.
Det är ett helt sjukt försvar för förbud.
I så fall bör vi förbjuda allting.
För då skulle vi behöva huspoliser och matpoliser
och medicinpoliser.
"VI LEVER I ETT SKEDE AV POLITIKEN
DÅ LAGSTIFTARE VERKAR ANSE STIFTANDET AV LAGAR
MYCKET VIKTIGARE ÄN
RESULTATET AV DEM" William Howard Taft
Med början i 1980-talet
blev polismyndigheterna sifferfixerade.
Ett gripande är ett gripande.
Så om jag efter 1,5 års spaning stoppar en våldsam drogring
som har dödat 15-20 personer, och jag griper sex personer
får jag sex "ettor".
Jag kan gå ut på hörnet i morgon och gripa 15 "ettor".
Och alla räknas lika. Man tar ingen hänsyn
till om det är en mördare. "Vi ger honom 15 poäng.
Det här är en marijuanasmugglare. Vi ger honom 0,2 poäng."
Nej, det är lika för alla.
En fördel med cannabisgripanden är att de är lätta och ofarliga,
och de innebär ett löst brott med mycket lite byråkrati.
Siffror är det viktiga, för siffror genererar intäkter.
Det innebär att kongressen delar ut mer pengar.
Sen kan man använda en del av pengarna
till att sätta press på kongressen.
Om man inte uppvisar många gripanden
får man dåliga omdömen som hämnd.
Pedro Serrano, New York-polis.
Så var det för mig.
Det här är en verksamhet.
Raymond Kelly, polischef i New York
Vi har en budget på nära 5 miljoner årligen, så det är ett företag
och vi har rätt att begära att de anställda gör rätt för sig.
Det är svårt att fälla en droghandlare.
Det räcker inte att gå ut på hörnet
eller öppna elevskåpen i en high school.
Drograzzia i Stratford High School
Man når en punkt,
särskilt som chef eller föreståndare,
där man ingår i verkställandet av politiken
och börjar ställa de svåra frågorna.
Är det verkligen värt en polismans tid
att gripa nån för en marijuanacigarett,
sätta dem i fängelse,
lämna in bevismaterialet, skriva rapporten och sen kunna
gå ut på gatan igen och upprätthålla säkerheten
när man har lagt tre timmar på ett marijuanagripande.?
Lord Brian Paddick London-polisen
Jag brukade gå på möten med polischefer.
Efter konferensens slut,
när man stod vid baren eller satt vid middagsbordet,
var alla överens om att det var meningslöst
att behålla cannabisförbudet,
men ändå sa de just det inför kamerorna
och med mikrofoner framför sig.
Mike Trace F.d. vice chef för antidrogpolisen
Under de 15 åren jag varit verksam
har jag blivit lite desillusionerad över hur lite vi har uträttat,
och mycket desillusionerad över att våra ledare
likväl framhåller att vi gör framsteg.
Vi behöver en polismakt.
Om jag var den som bestämde skulle jag givetvis ha en polismakt,
men jag skulle se till att lagarna var vettiga.
Många poliser tycker likadant.
I såna här yrken finns en stark inre press
att vara lojal och hålla tyst.
Man blir krossad av sina likar
om man säger som det är medan man är i tjänst.
Om de skulle uttala sig öppet för beskattning
och reglering av marijuana, skulle de inte bli befordrade.
De skulle stoppas i befordringsgången.
De skulle stämplas, jag har sett det hända.
Det forskas mycket om vad som skapar respekt för lagar.
I vilken grad anser folk att en lag är rättmätig?
Om de känner att lagarna är rättmätiga, kommer de att följa dem
utan att behöva tvingas eller straffas.
Forskningen visar att folk vill ha rättvisa.
Det är faktiskt rättvisa som skapar respekt för lagen.
Att se rättvisa skipas.
Det skapar stor respekt att faktiskt se rättvisa skipas.
Men det finns en annan sorts respekt, respekt för makten.
Myndigheterna har makten.
Marijuanalagstiftningen är i princip sån.
En konsekvens av kriget mot droger
är att folk inte längre ser polisen som sin beskyddare
utan snarare som potentiella förföljare.
Polismyndigheten blir i princip "den andre" för samhället,
och när det sker upphör informationsflödet.
Man får inte höra om brott,
så de enda brott man är intresserad av
är de man kan lösa,
alltså att gripa folk på gatan för droginnehav.
Ett tydligt exempel på det är andelen uppklarade mord.
Ett mord anser uppklarat när nån gripits och dömts till fängelse.
1965 klarade polisen upp
cirka 90 % av morden i landet.
90 % av morden i landet
ledde alltså till gripande och åtal. I dag är siffran under 65 %.
Detta trots polisen enorma tekniska landvinningar.
DNA-bevis, kriminalteknik av olika slag,
högre polisbudget och såna saker.
En orsak till den lägre uppklarningsprocenten för mordfall
är den försämrade relationen mellan samhället i stort och polisen.
Och det beror i sin tur
nästan helt på kriget mot droger.
Genom att upprätthålla föråldrade och misslyckade metoder
förstör man vårt rykte och skadar relationerna
mellan polisen och medborgarna.
Hela generationer har växt upp med misstro mot den lokala polisen
hellre än att se dem som samhällets hjälpare och beskyddare.
Då förändrar man totalt spelets natur,
och från 1980 och framåt har polisen blivit mer och mer militariserad.
Början av kriget mot droger var början
till allt hårdare metoder ifråga om genomsökning och rannsakning.
Det blev allt vanligare att man bara slog in dörren.
Nu är det standardförfarande.
Det är vår verklighet nu.
Så var det inte före kriget mot droger.
Columbia-polisen! Rannsakningsorder!
Stå still! Stå still!
Var beredda!
Stå still! Rannsakningsorder!
Rannsakningsorder! Stå still!
- Han har det på sig. - Ja, pengarna och knarket.
Nu ser poliser ofta ut som soldater.
De är svartklädda med militärstövlar och grovkalibriga vapen,
och de går inte omkring på gatorna och lär känna folk.
De kör omkring i stora bilar
som verkar höra hemma i krig.
Som dag och natt.
Så är skillnaden mellan Greenville-polisens
nya insatsbil och den gamla.
Den har all tänkbar modern utrustning,
från enkla förvaringsutrymmen till skottgluggar på sidorna.
De är stolta över att inte ha använt skattepengar.
Vi använde beslagtagna medel.
Det var pengar som vi hade beslagtagit från knarklangare.
Respekten har gått förlorad.
Polismännen på gatan har förlorat den, liksom myndigheten själv.
Man ses nu bara som "den andre".
Folk som ligger i krig.
Kriget mot droger har märkliga effekter på hur samhället övervakar sig självt.
Med hundratusentals gripanden årligen för marijuanainnehav,
uppstår ett nytt problem.
När man har en stor grupp fångar,
var ska man göra av dem?
Privata fängelser är jätteläskigt.
De är det av en enkel orsak.
De gör det mycket lönsamt att låsa in folk.
Vi har tappat greppet om vad vi gör.
Ska vi ge folk ett vinstmotiv
för att fängsla allt fler människor?
Vad kommer att hända då?
Corrections Corporation of America är den privata fängelseindustrins Hilton.
En mångmiljardrörelse där bestraffning genererar vinster.
Vi är CCA
Ju fler människor som blir inlåsta
och ju längre de sitter inne, desto mer pengar tjänar CCA.
I fjol gick bolaget enligt uppgift med 1,7 miljarder dollar i vinst.
Med ett privatiserat fängelse
har man ett kontrakt mellan delstaten och fängelset
om att delstaten måste hålla en viss beläggning i fängelset.
Delstaten ska alltså garantera
en beläggning på minst 80 % i fängelset.
Även om brottsligheten går ner
sitter skattebetalarna och regeringen i fällan
och tvingas fylla fängelserna.
Hur uppnår man dessa siffror?
Det enklaste sättet
att hålla privata fängelser välfyllda
är att ta småbrottslingar, alltså mindre drogmissbrukare,
hellre än nån som kan behöva medicinsk hjälp.
Det betyder att var fjärde fängslad person i världen
är medborgare i USA.
Man blir en handelsvara snarare än en människa.
Man vandrar genom systemet för att dra in pengar åt stora bolag.
Om vi fortsätter på den vägen kommer alltfler nya lagar
att uppfinnas för att rättfärdiga fängslandet
av alltfler människor.
Skattepengar kommer att användas till att övertyga oss om att det är det rätta.
Alla delstater klagar ständigt över
att pengarna inte räcker för skolväsendet,
men samtidigt tar de skattemedel
och ibland federala medel och lägger på fängelsesystemet.
Det här är Karl Holton-skolan. Den har varit stängd ganska länge,
och här kommer att byggas ett fängelsesjukhus med 1700 platser.
I Kalifornien har vi byggt 23 fängelser sen 1980,
vi har anställt 14000 fängelsevakter och avskedat 5000 lärare.
West Virginia har ont om pengar, men vi bygger ett nytt fängelse.
Vi måste.
Många människor blir arresterade här.
De flesta delstater är som min, Kalifornien.
Den största och mäktigaste politiska lobbygruppen
är fängelsevakternas fackförening.
Vi har fackföreningar som kräver
att vissa droger förblir olagliga, oavsett hur ofarliga de är,
för att se till att fängelserna hålls fyllda
eftersom de genererar skattepengar.
Det är vansinne!
Det är varken rationellt eller logiskt, utan ekonomiskt.
Pengar finns i bakgrunden överallt.
Man kan inte komma ifrån det. Jag försöker se andra saker
eller lägga andra perspektiv på det, men allt handlar ändå om pengar.
På platser som Pennsylvania har vi sett
hur domare har fått hårda federala fängelsedomar
för att ha slussat in ungdomar i dessa privata fängelser.
En tidigare domare i ungdomsdomstolen i Pennsylvania
kan dömas till mer än tio års fängelse
efter att ha fällts för att ha tagit emot pengar för varje dömd ungdom.
Enligt åklagaren användes ungdomar som spelbrickor
och fängslades för att han skulle bli rik.
Minns du min son? En stjärnbrottare! Han sköt sig själv i hjärtat!
Din usling, du har förstört mitt liv!
Vad kan vara mer skadligt för en människa än att komma i fängelse?
Ingen effekt av droger kan vara lika skadlig
som fängelsetiden man sitter av.
Man kommer in i brottsregistret.
Vad blir effekten? Man kan bli av med jobbet.
I vissa länder blir man av med sitt hem.
Niamh Eastwood Direktör för frigivningsnämnden
Man förlorar rätten till utbildning.
Det här är fan en vanlig grabb som greps nyligen
för marijuanainnehav.
De satte honom i fängelse, och han hade svår matallergi.
Han frågade om det fanns mjölk i några produkter.
De vägrade svara, han åt maten
och dog i fängelset, för fan.
Är inte det brottsligt?
Problemet är inte det som förklarats illegalt,
utan det är politiken.
Det här med drogbrott.
Det är dags att sluta fängsla folk
för marijuanainnehav.
Systemet väljer ut vilka som fängslas, så domarna skiljer sig starkt
mellan socioekonomiska grupper och mellan olika rasgrupper.
Vita och svarta brukar droger i lika hög utsträckning,
så gripandena borde avspegla det.
Men så är det förstås inte i verkligheten.
Över hela landet grips fyra svarta personer på en vit.
På platser som Minneapolis,
Washington, DC, Iowa, är det åtta på en.
Varför i hela världen griper man åtta gånger så många svarta,
eller fyra gånger så många svarta, som vita?
De använder droger lika mycket. Det finns ingen ursäkt.
En ung svart man som går omkring i London i dag
löper nio gånger större risk att bli stoppad och muddrad
för eventuella droger.
Jag har gjort en klassresa,
så jag vet skillnaden.
På gatorna i Pittsburgh där jag växte upp,
om jag greps med lite gräs, betraktades jag
som en tänkbar säljare eller langare
till nåt av deras barn. Jag sågs som ett hot.
Sen började jag rappa och umgicks
med andra människor, jag tjänade pengar.
Då sa de: "Han är inte farlig. Han får röka på."
Kriget mot droger belyser väldigt tydligt
att det finns en lag för de rika och en för oss andra.
HSBC är en jättebank
som faktiskt tvättade pengar åt mexikanska drogkarteller.
Miljarder dollar!
Ingen fick fängelse.
Om en stor bank tvättar pengar åt drogkarteller
borde de åtalas i ett federalt brottmål,
men så blev det inte.
De fick böta 1,9 miljarder dollar!
Vad är böter för HSBC? Småpengar.
Det är en affärsomkostnad.
Och ingen döms till fängelse.
En fyrabarnsmamma grips för hasch värt 30 dollar
och sätts i fängelse i tio år.
Det finns en stor skillnad. De i HSCB tillhör eliten.
Det gör inte kvinnan med hasch för 30 dollar.
Alla djurslag med hierarkisk social struktur,
hela vägen från ödlor, humrar och hundvalpar,
har byggt den strukturen på förbud,
och det har alltid funnits en hackkyckling längst ner.
Den längst ner i hackordningen
går det illa för,
det är inte människans sociala uppfinning.
Det är moder naturs sociala uppfinning.
Betyder det att det är bra? Fan heller.
Det är vårt jobb att vända på det, vare sig det är naturligt eller inte.
Det krävs bara lite empati
för att öppna ögonen och se hur upprörande det här är.
Kom ihåg en sak, pojkar och flickor.
Fängelser är till för folk som slår en i huvudet
när man går på gatan.
Fängelser är till för folk
som bryter sig in i våra hem och stjäl.
Fängelser är till för folk som verkligen gör skada.
Jag har ingen rätt att fängsla nån
för att han inte lever som jag.
Om jag gjorde det, vore det brottsligt.
Och likväl fortsätter kriget mot marijuana.
Fast nu med nya medicinska upptäckter.
Man kan fråga sig:
"Vilka hälsofördelar kan en olaglig växt ha?"
Svaret börjar bli allt tydligare.
Det börjar med nåt som vi alla har,
nåt som kallas det endocannabinoida systemet.
Vi ser marijuana som ett våldsamt, onaturligt intrång
i vår varelse. Det är det inte.
Vi är skapade med en massa receptorer för cannabis.
Cannabis efterliknar endogena kemikalier som vi redan producerar i kroppen,
endocannabinoider.
Därför har vi receptorer som passar cannabis väl.
Cannabinoider är 20-kolmolekyler som både vi och växten producerar.
Det finns över hundra i växten,
och de två systemen samverkar
och reglerar cellkluster och intracellulära funktioner.
Cannabinoiderna hjälper bara cellfunktionen.
De bryr sig inte om vad cellerna gör.
De bryr sig inte om ifall de sammanfogas, avger tyroid,
syntetiserar, bygger upp skelettet, det är oviktigt.
De gör saker lite mer effektivt, bara.
Den västerländska läkekonsten har aldrig sett såna substanser.
Vi vill ha enkla läkemedel som bara gör en sak,
men här är en molekyl
som kanske kan interagera med varenda cell
och få den att fungera mer effektivt, och det är svårt att föreställa sig.
Jag vet inte en enda riktig läkare
som anser att marijuanarökning är nyttigt.
Det kan lindra smärta temporärt,
men en flaska whisky gör samma sak
utan att nån kallar det medicin.
Folk som förnekar att marijuana kan användas medicinskt
vet inte vad de pratar om.
Det är så mångsidigt.
Nästan varje dag läser jag i tidningen
om en ny rapport om att cannabinoider kan användas medicinskt.
För att kontrollera muskelspasmer och multipel skleros.
Glaukom, kolit.
Illamående, värk.
Migrän.
Det finns hundratals användningsområden för marijuana.
Därför ser jag så fräsch ut efter 41 års karriär.
Det är den mest icke-toxiska medicin jag har träffat på.
När den slutligen förklaras laglig,
kommer den att vara mycket billigare
än de läkemedelsprodukter den ersätter.
MARIJUANAARTER
En art är som ett litet kemilabb,
ett organiskt kemilabb.
Det som händer är att moder natur skapar sin egen cannabinoidprofil.
Man kan till exempel röka eller använda en viss typ
som hjälper mot huvudvärk,
eller en annan som hjälper mot ryggvärk.
Om en AIDS-patient har problem att äta
eller sova...
Man kan inte äta eller sova, men man vet att indica
ger avkoppling till 100 %
och ger en aptiten tillbaka.
Man vill inte ge honom sativa,
för då är han uppe hela natten och tänker.
Allt handlar om gener,
vilken växtsträng som har en effekt
och vilken som har en annan.
Det är mycket viktigt att behålla dessa genmarkörer,
det kan vara medicinen vi behöver.
LANTRAS
Vad är en lantras?
Arjan Roskam Artjägare, cannabisentreprenör
En lantras är en art av marijuana som är inhemsk i ett område
och har växt i hundratals år i ett visst område.
Cannabis finns över hela världen.
Vi har afghanska sorter, indiska sorter.
I Colombia finns den berömda Santa Marta Punta Roja.
I Centralafrika finns Malawi Gold.
När jag började jaga nya arter
ville jag visa världen hur viktigt
marijuana är för folk över hela världen.
Vi uppskattar att omkring
200-300 miljoner familjer
är beroende av den växten.
I de flesta länder är den ännu en drog, så polisen tar den,
eller så är den dyr, så tjuvar stjäl den.
Det är platser dit FN
och andra stora frivilligorganisationer som UNESCO aldrig kommer.
I dessa avlägsna områden finns många fina lantraser,
och vi vill bevara dem för framtiden
så vi försöker hitta dem och återfå dem.
Vi har nya underarter som vi kan leka med
och se om de kan ha en framtida användning,
medicinskt eller som rekreation.
Det är som att få en ny spelare i idrottslaget
som man kan korsa och skapa en ny underart av marijuana.
På senare år har insikten om medicinsk marijuanas mångsidighet
väckt stor uppmärksamhet.
Med ökad kunskap om arter följer nya upptäckter.
Dessa upptäckter leder oss till medicinska landvinningar
som vi aldrig kunde ana.
Jayden är sju år gammal nu.
Han föddes fullt frisk.
Jason David Jaydens far
Vid fyra månaders ålder fick han sitt första krampanfall.
Sen blev det bara sämre i flera år.
Han fick 500 myokloniska anfall om dagen.
Han var helt borta i 1-1,5 timme.
Han grät från klockan ett på natten
till nio på morgonen, han skrek och hade ont.
Han fick hallucinationer av medicinerna.
Vid 4 och ett halvt års ålder fick Jayden 22 piller om dan.
När han fyllde fem hade han fått 25000 piller.
Han fick pröva tolv olika behandlingar, vi hade 40 ambulansräkningar,
vi stred mot försäkringsbolagen hela tiden.
Vi förlorade vårt hus, våra bilar, vår rörelse.
Vi förlorade vår familj.
Jag gick till UCFS
och sa: "Jag tror inte att Jayden lever en vecka till.
"Vad föreslår ni?"
De sa: "Vet inte, jag skulle prova vad som helst."
Jag sa: "Medicinsk marijuana, då?"
De sa: "Det här är en fråga om liv och död.
Prova allt."
"Okej", sa jag. Jag köpte nånting
jag såg i apoteket och gav det till Jayden.
CBD - Marijuanaextrakt
Efter fyra och ett halvt år med myokloniska kramper,
500 dagligen, och ryckningar i huvudet.
Första dan jag gav honom det... Tack gode Gud...
Det var första dan i livet han var fri från kramper.
Efter det, andra dan, tredje dan, fjärde dan,
minskade kramperna dramatiskt.
Jag såg ett ljus i hans ögon.
Det var sommar.
Det var den 1 juni 2011 jag gav det till honom första gången.
Han började simma. Jayden hade aldrig kunnat simma förut.
Temperatursvängningarna i vattnet orsakade kramper.
Han kom ut på gräsmattan. Grannarna sa:
"Vi har aldrig sett honom på gräsmattan."
De var så glada och hejade på honom.
Jag började vänja honom av med medicinerna efter en månad med CBD.
När vi tog bort en medicin blev han sämre i två veckor,
för att plötsligt bli mer mänsklig.
Sen ta bort en annan medicin, sämre i två veckor,
och sen blev han mer mänsklig.
Jayden började tugga.
Han kunde bara äta barnmat
tills han var fem år. Nu började han tugga.
Att äta 25000 piller tar hårt på kroppen och hjärnan,
så han återhämtade sig från medicinen
snarare än från epilepsin.
Vi beslöt att ta bort den starkaste medicinen.
Benzodiazepin.
Han hade skakningar, mardrömmar, stötar i hjärnan.
Jag har kontaktat 30 olika kliniker för avvänjning av benzodiazepin.
De frågar hur gammal patienten är,
och när jag säger "sju år" skriker de rakt ut.
Alla säger precis likadant.
"Ger ni en sjuåring benzo?
Vi har patienter, footballspelare
och andra kraftiga killar
som bokstavligen dör av benzo,
och din sjuåring får det?"
Jag sa: "Sjuåring?
Han har fått det sen han var 16 månader."
Nu måste vi själva försöka avvänja honom,
för klinikerna är inte villiga att behandla en sjuåring.
Sen vi började med CBD har han blivit mycket bättre.
Det innehåller mindre än 1 % THC, så han upplever inte eufori.
Det andra är att det är utvunnet
och organiskt, så vi vet dosen i milligram.
Vi står inför nånting stort.
Antingen ger man upp och låter sin son,
sitt barn, bli en grönsak och dö, eller så kämpar man.
Jag har ännu inte träffat Jayden.
Jag känner Jayden och 22 piller, nu är jag nere i Jayden och 2 piller.
Det är honom jag känner.
Jag känner bara en Jayden på mediciner.
Julen innan Jayden föddes
var det min julklapp, att Jayden skulle bli född.
Min dåvarande fru gav mig ett paket och jag öppnade det.
Jag minns...
Det här är svårt att tala om...
Jag öppnade paketet och såg
ett positivt graviditetstest och två bebisskor,
och hoppas så mycket...
Att se fram emot att få en son.
Som förälder väntar man sig att ens grabb ska spela football
och prata, eller hur?
Mitt högsta mål just när
är att höra min son säga: "Jag älskar dig."
Folk tar sånt för givet.
Folk tar för givet att deras barn kan prata
och säga: "Jag älskar dig." Det är allt jag vill höra honom säga.
Om jag får höra honom säga det
blir jag överlycklig. Han sa det en gång på CNN.
"La älsa ej." Han var väldigt nära.
Jag måste få höra det. Om han säger det har jag erövrat världen.
Det finns inget värre än att se sitt barn lida.
Ingen värre tortyr. Särskilt varje dag.
Det är inte rätt tid nu att säga till våra unga människor
att marijuana är medicin. Det är det inte.
Det är en farlig, olaglig drog.
Har nån människa på jorden rätt
att neka en annan människa det som tar honom ut
ur en tortyrkammare utan slut?
Medicinsk marijuanapatient Tuberös skleros
Nej. Det har man inte.
Det är absolut omoraliskt.
Jag får inte göra det här, för att nån har sagt nej.
Den personen har aldrig träffat mig och kommer inte att göra det.
Den personen träffar nog aldrig nån med MS, Parkinsons, cancer,
men får ändå bestämma helt över en annans liv.
Det här är en av få gånger jag inte finner ord.
Jag...
Ingen har rättfärdigat det för mig.
Bör marijuana legaliseras för medicinskt bruk?
Finns det inget viktigt du vill fråga om?
Ekonomin, ekonomin,
skapandet av nya jobb, få folk i arbete igen,
hotet från Iran?
Vi har jättestora frågor att hantera.
Men visst, om du vill prata om...
Medicinsk marijuana.
Marijuana bör inte legaliseras här i landet.
Det är en inkörsport till tyngre...
Marijuana är fortfarande en Schedule 1-drog,
vilket i juridisk mening betyder att det inte gör nån medicinsk nytta,
och benzodiazepiner som Valium, Xanax och Klonopin
är faktiskt Schedule IV-droger, trots att de orsakar
betydligt fler akutfall varje år
och ännu fler dödsfall än många Schedule 1-droger.
Många har försökt att få cannabis
omklassat från Schedule 1, men de misslyckas alltid.
Hur kan USA: s regering hävda
att cannabis saknar medicinsk nytta,
för att sen ta patent på cannabis medicinska nytta?
Det var chockerande för många att regeringen,
Socialdepartementet,
hade patent på cannabinoider som antioxidanter och neuroprotektanter,
hjärtsjukdom och diabetes,
Alzheimers och Huntingtons, vilket innefattar grå starr
och Downs syndrom, liksom neoplasi.
Det säger nåt om problemets omfattning
gällande vilka som fattar besluten och vilka som gagnas av dem.
Vi måste nå fram till sanningen,
som är att receptbelagda läkemedel dödar massor av människor.
Receptbelagda läkemedel överdoseras oftare
än saker vi anser hemska,
metamfetamin, heroin.
Antalet människor som dör av heroin och kokain
är mikroskopiskt litet
jämfört med hur många som dör varje år
av receptbelagda läkemedel.
Låt oss se på fakta och inte lyssna på struntpratet mer.
Antalet misstänkta överdoseringar har ökat lavinartat
i Haywood County.
Och vi pratar inte om illegala droger utan om receptbelagda läkemedel.
Det beskrivs som en epidemi.
Enligt myndigheterna dör alltför många unga människor av detta.
Den femte eller sjätte mest säljande drogen i USA är antipsykotiska piller
som vi delar ut som godis till folk nu, även till barn.
Vid Vancouvers barnsjukhus har man öppnat en särskild klinik
för att behandla effekterna av antipsykotiska piller till barn.
Jag miste min far för två år sen, och vi stod varandra mycket nära,
så det var som att få mattan bortdragen under fötterna,
och jag började gå hos en terapeut och en psykiater
för jag började få panikattacker
och fick minst 15 läkemedel utskrivna.
Efter att ha träffat mig i två minuter
kallade en av psykiaterna mig bipolar
och skrev det som diagnos utan att ens känna mig.
Vad jag egentligen behövde var en jävla kram.
2010 skrev läkare ut tillräckligt med smärtstillande
för att ge 40x5 milligram Percocet och 24x5 milligram Vicodin
till varenda människa i USA.
Det finns en stor industri som skapar piller för oss att ta.
Oftast är det inget som botar en
utan bara håller nere sjukdomen
och i vissa fall förvärrar den.
Hos deprimerade patienter förvärras depressionen
och ökar risken för självmord.
Ibland dödliga episoder som infektioner,
tuberkulos, lymfom, cancer...
Blåsor, klåda, utslag och munsår...
Sjukdomar på nervsystemet och blodsystemet och nya allergier har inträffat.
Tillverkarna av OxyContin marknadsför det
som ett ej beroendeframkallande opiat, fast de vet bättre.
De hemlighåller den forskningen.
Hundratals dödsfall genom överdoser.
De förhandlade och gick med på att betala böter.
Det är småpengar för dem.
Ingen åkte i fängelse.
Ingen fick sona brottet.
Om man läser det finstilta
finner man att vissa läkemedel har bieffekter,
men det är mycket svårt att hitta.
Jag ser det hela tiden hos vänner och kolleger,
att de har en diagnos som de inte kan uttala.
De vet inte namnet på sjukdomen de har.
De tar läkemedel utan att veta vad de innehåller
eller hur de kan påverka kroppen.
Alla möjliga piller och mediciner och skit de inte kan uttala,
och de tjänar grova pengar på dig.
De förstör dig med mer mediciner än du behöver.
Folk påverkas svårt av de där pillren.
Chefsläkare Glenn Wagner har noterat en stor ökning
i kvantitet av olika droger som folk tar.
Den här shoppingpåsen representerar en person
och det antal droger personen hade i sig.
Det finns 19 rader för den här sorten, och det fortsätter över flera sidor.
Folk ser det inte som droger när det är lagligt
och kan köpas i affären.
De ser det som nåt man köper i affären
och stoppar i sig, men det är ändå en drog.
Oavsiktliga dödsfall på grund av receptbelagda droger.
MARIJUANAPOLITIK REP GERALD CONNOLLY
En amerikan dör var 19:e minut.
Inget motsvarande vad gäller marijuana. Stämmer det?
Ja.
När man har en drog som kostar en miljard dollar att få godkänd
är investeringen så stor att man måste göra allt i sin makt
för att den ska ha framgång,
och ibland begår man tveksamma handlingar.
Det finns apoteksprodukter som är svåra att få tag på,
för att vinstmarginalen inte är stor nog.
Hur svårt är det att hitta influensavaccinet, Jocelyn?
Sonia, Darren, man måste ringa runt,
och de som har det har bara en liten mängd.
Det händer varje år vid influensaepidemier
och det är brist på vaccin,
eftersom de inte är knutna till något direkt vinstmotiv.
En spruta bara, och sen går man vidare.
Till skillnad från sånt som Viagra
eller särskilt kolesterolmedicin,
hjärtmedicin,
underhållsmediciner som sjuka människor måste ta hela tiden
för att kunna leva normala liv.
Om man inte behöver den medicinen behöver man inte dem,
och då gör de en förlust.
Och de vill absolut inte göra förluster.
Varje kväll på tv ser man nån knäpp drogreklam
för att få en beroende av nåt legalt skit,
och de räknar upp en massa symtom tills de hittar ett
som stämmer! Har du fotsvamp? Är du varm?
Är du kall? Vad har du? Du vill ha det här pillret, va, din jävel?
Du måste ta det här pillret!
Att receptbelagda droger marknadsförs på tv
är nåt som har börjat under min tid som läkare.
Dr Donald Abrams - Onkolog, Professor i klinisk medicin, UCSF
De säger saker som:
"Fråga din läkare om den här drogen passar dig."
Fråga din läkare om Humira fungerar för dig.
Fråga din läkare om Lunesta fungerar för dig.
Fråga din läkare om Cymbalta.
"Har du en konstig smärta i magen?
Rufus Hound Komiker, skådespelare
"Gå till din läkare och säg till honom
att du behöver den här drogen. Skynda på!"
Där är din check, där är mitt recept.
Det är affärer.
"Jag är ingen drogmissbrukare. Hur vågar du? Jag är patient."
Inte i något annat industrialiserat land i västvärlden
ser man reklamannonser för droger.
Man går till läkaren och berättar om sitt besvär.
Läkaren känner väl till drogerna på marknaden
och ger en rekommendation.
Jag minns reklamfilmerna där de ser så glada ut,
och jag minns att jag tänkte:
"Jösses, kan man ta ett piller och bli så där glad?"
Hur jävla häftigt vore inte det?
Om nån i en reklamfilm säger:
"Har du det här besväret? Eller det där?"
Då måste man relatera till det. "Det är ju jag! Jag behöver det nog."
Bianca Barnhill - Tidigare cancerpatient behandlad med medicinsk marijuana
Det är frustrerande att vi som samhälle inte vet bättre
vid det här laget. De säger åt dig att ta en medicin,
men du riskerar att ta livet av dig på kuppen.
Det förstärker vår kulturs uppfattning
att om man inte får ett recept vid ett läkarbesök,
så har läkaren inte gjort sitt jobb.
En studie i en brittisk medicinsk tidskrift
visar att för varje dollar läkemedelsföretag lägger ut
på forskning och utveckling, lägger de 19 dollar
på reklam och marknadsföring av sina droger.
Om jag går till min läkare och säger:
"Jag såg reklam för den här drogen och vill pröva den."
Om han då säger: "Visst, vi prövar",
är han då min läkare eller min knarklangare?
De bildar grupper som Partnership for a Drug-Free America,
där de får sina pengar genom att skriva ut recept.
Jag önskar att du inte rökte gräs.
Du är dig inte lik när du röker, och jag saknar min vän.
Jag hade ett skämt om det där:
"Receptbelagda droger som gör reklam mot gräs är som
prostituerade som gör reklam mot strippor." Det är ju...
Synd att jag sluddrade på ordet "reklam".
Men det är precis vad det är!
Vet ni vad? Stora läkemedelsfirmor har använt ohederliga metoder
i USA i minst 50 år.
Om du är läkare kommer de och säger:
"Jag betalar dig för att delta i en telefonkonferens.
Den tar bara en halvtimme."
Gissa vad konferensen går ut på.
Det är en säljare som försöker påverka dig
att skriva ut den drogen
nästa gång du har en patient.
Vad känner man? Man känner tacksamhet.
Och det påverkar våra beslut.
Inget bör påverka ditt beslut frånsett vad som är bäst för patienten.
Det finns fördelar med en privat drogmarknad.
Det kan finnas droger tillgängliga som annars inte hade funnits,
om inte vinstmotivet hade drivit läkemedelsföretagen
att utveckla dessa nya droger.
Problemet är att marknaden inte är riktigt fri.
En liten del av läkemedelsföretagen
hålls under armarna av kongressen,
för de har mäktiga lobbyer som stöder dem.
Jag fick nyligen en notis
om de 100 största läkemedelsföretagen och deras årliga vinster,
och man begriper genast allt ståhej.
2012 gjorde de elva största globala läkemedelsföretagen
nästan 85 miljarder dollar i nettovinst.
Det är en ohygglig massa pengar för mediciner
Dr William Courtney Läkare, forskare
som många av mina patienter kunde ersätta
med något som de kan odla i trädgården.
Jag var sängliggande i 15 år i en mycket svår sjukdom.
Jag tror att de stora läkemedelsföretagen behövs.
Det betyder inte att de har rätt att lyfta fram forskning
de har betalat för i läkemedelstidskrifter
och hindra forskning som visar på att deras droger inte är verksamma.
Visst behövs de där läkemedlen.
Det finns användningsområden för alla slags mediciner,
även antidepressiva och antipsykotiska sådana,
men det är svårt att försvara användning i den utsträckning
som är fallet i dagens samhälle.
Återigen möter vi den godtycklighet
med vilken vi avgör vad som är godtagbart eller inte.
Det verkar finnas kunskap som samhället kan dra nytta av.
Men varför har den inte uppmärksammats mer?
Varför lyfts inte dessa frågor fram i våra nyhetssändningar?
Många människor tror felaktigt
att nyheters betydelse styr prioriteringen vid nyhetsredaktionerna,
men det är tittarsiffrorna som styr prioriteringen.
Om en nyhet om Justin Bieber drar fler tittare, så går den först.
Kongressledamot, ursäkta mig ett ögonblick.
Vi har en viktig nyhet från Miami. Var snäll och vänta ett tag.
Justin Bieber har gripits i Miami för ett antal olika brott.
Man måste sälja det som annonsören vill att man säljer,
och om programmet får dåliga tittarsiffror
blir man ersatt av en tjej med stora tuttar.
Hej, förstanyhet i kväll: "En jävel dödade tre personer
och min polare Hal Fishman är på platsen.
Hal, vad pågår?"
"Ja, negern sköt tre personer." Och så vidare.
Det drar fler tittare.
Jag ser inte på nyheterna. Det är så deprimerande.
De väljer det värsta de kan hitta och följer det skitlänge.
Tror du att de bryr sig om ifall Obama föddes i Kenya?
Ja, om det är en bra nyhet.
För det betyder att två miljoner människor tittar i stället för 600000.
Sen säger nån: "Men kärnvapen då?"
"Du har alldeles rätt! Vi är strax tillbaka."
Då kan de sälja reklamtid för X antal dollar
i stället för Y.
Sånt händer varenda dag, hela tiden.
Det är bara en fråga om vad de vill uppmärksamma.
Katter som gör skydiving!
Jag tror jag kan flyga
Jag försäkrar alla kattvänner att de inte hoppade på riktigt.
Med allt detta strunt hamnar ofta debatten om viktiga frågor i bakgrunden.
Steve Rolles - Policyanalytiker för Transform Drug Policy Foundation
Det är problemet för närvarande!
Man glömmer vad som är viktigt och låter agendan sättas
av ytlig och oviktig information.
Alla bryr sig om annonsörerna. De bryr sig väldigt mycket.
Om man kör en nyhet som påverkar annonsörerna,
hör snart ledningen av sig.
Man förbjuds inte att sända nyheten,
men man får påtryckningar att skildra den annorlunda.
Det är löjligt, för fan!
De sminkas och låtsas sen att de inte läser innantill ur ett manus
som ledningen har godkänt.
De har väldigt snäva ramar
att hålla sig inom.
Det är okej att medge
att du har köpt en eller två saker, eller kanske tio, till dig själv.
Det är okej att medge att du har köpt en eller två saker,
eller kanske tio, till dig själv.
Det är okej att medge att du har köpt en eller två saker,
eller kanske tio, till dig själv.
I tv: s barndom,
sågs nyheterna som en samhällsservice
för att informera det amerikanska folket.
Man sa: "Ni ger oss nyheter, och vi ger er sändningstid."
Med tiden glömde tv-stationerna
att man inte bör tjäna pengar på nyheter.
Sen hände en annan väldigt viktig sak.
De insåg att när de gjorde grävande journalistik
skulle de hitta ljusskygga saker som regeringen gjorde,
och det skulle bli en massa besvär.
Som journalist ska man ifrågasätta makten.
Det är hela poängen.
Om man inte ifrågasätter makten, vad är då vitsen med det hela?
CNN har just sparkat sitt team av grävande journalister.
När jag jobbade på MSNBC sökte jag efter en grävande journalist
för att följa upp de nyheter jag ville skildra,
och de sa: "Det finns ingen här."
Sen tog kanalchefen mig i enrum och sa:
"Outsiders är coola.
De har läderjackor och kör motorcykel.
Men vi är inte såna här på NBC.
Vi tillhör etablissemanget och du måste rätta in dig."
Han hade just varit i Washington, sa han,
och de var inte nöjda med mig.
Tror ni att dessa bolag och förmögna människor
lägger pengar på politik för att det är en dålig affär?
Nej, givetvis anser de att det är en jättebra investering.
Jag utmanade republikanerna och demokraterna för mycket.
Vi kunde ha låtit bli det där dumma kriget i Irak
och inte spenderat biljoner dollar, för vi hittade ju inga massförstörelsevapen.
-De pengarna kastade ni bort... - Vi pratar om social trygghet,
-inte politik! - ...och nu vill ni
ta ifrån folk deras trygghet!
Det är upprörande!
Du föraktar USA, vi pratar om social trygghet.
-Föraktar USA? - Håll dig till ämnet.
Ni kastade bort 4400 amerikanska liv i Irak! Snacka om förakt!
Jag gick hårt åt många gäster
och sa att alla våra politiker korrumperas av systemet.
De får lagliga mutor som kallas donationer.
Vi glömmer att det faktiskt är mutor.
Vem ger bort pengar utan att vänta sig något i gengäld?
Du får pengar, så du gör dem en tjänst.
Varje gång jag påpekade det,
hörde ledningen av sig och sa:
"Vi förbjuder dig inte att säga så.
Men om du vill behålla din sändningstid..."
Men i mötet med kanalchefen
hymlade han inte utan sa klart och tydligt:
"Så här är det. Antingen rättar du in dig,
eller så tar vi nån annan."
I stället gick jag ännu hårdare åt etablissemanget.
Bankerna. De sög ut så mycket pengar ur systemet
att vi hade en av de största ekonomiska kriserna nånsin,
och de är inte nöjda än.
Några månader senare kallade de in mig och sa:
"Du fattade tydligen inte.
Du sänder kl. 18.00. Vi flyttar programmet till helgerna.
Vi betalar dig en klumpsumma, så spela med."
Jag tackade nej till att sända på helgerna,
och fortsatte med The Young Turks online.
Vår regering har tre grenar,
och de ska ingå i det system av maktfördelning
som får regeringen att fungera.
Massmedia och journalister är en viktig del av det.
Tycker du att amerikaner är liknöjda nu?
Det blir ännu värre om de inte får
den information de behöver för att vara politiskt aktiva.
"NÄR HJORDEN BÖRJAR RÖRA SIG ÅT ETT HÅLL
ÄR DET MYCKET SVÅRT ATT FÅ DEN ATT ÄNDRA RIKTNING" - Dan Rather
Drama funkar på tv.
I politikens värld
pågår en såpopera mellan demokrater och republikaner.
Det viktiga är inte vem som har rätt politik eller ideologi.
Man väljer det lättköpta. "Han sa si. Hon sa så. Fantastiskt, va?
Titta på demokraterna och republikanerna. De slåss jämt.
Titta, nu slåss republikanerna inbördes."
Klorna ute, det säljer.
Därför har vi ett rött lag och ett blått lag,
det är likadant över hela världen. Rött lag, blått lag.
Man har stenhårda ideologier associerade med de olika lagen,
och sen kör man på.
Om du vill hitta en plats där folk tänker som du
är förmodligen bästa sättet
att se hur folk har röstat på olika platser.
Vi tror att det är en massa idéer om hur världen fungerar
och hur vi kan göra den bättre.
Tyvärr, så är det inte.
Idéer är identitetsmarkörer.
Varje subkultur har en identitetsmarkör.
Det är min grupp mot din grupp,
och jag ska se till att min representant
representerar min identitetsmarkör,
min grupps idéer,
de som representerar min grupp
i motsats till din grupp.
Många synbarligen intelligenta människor
har fåniga idéer som framförs skickligt
och självsäkert, så att du tror
att de måste ha rätt.
Det forskas mycket om tobak,
medan droger mest handlar om att bli hög.
- Inte att avnjuta... - Många dricker för att bli höga.
Ja, men det är en bisak.
Folk diskuterar egentligen inte. De bara försvarar sin synpunkt.
Och på det sättet försvarar de sitt ego.
De uttrycker alltså idéer de tror att andra vill höra.
De tänker alltså inte alls!
Man kan lägga fram fakta, men folk tar dem inte till sig.
Det handlar inte om fakta utan om åsikter de måste hålla fast vid
för att må bra själva.
Haschrökare som jag kände, när jag träffar dem:
"Hej, polarn, läget, vad är det där?"
Varenda en är hjärndöd. Det är ett faktum.
Alla jag har känt i mitt långa liv
som rökte hasch, är helt rökta i huvudet!
Fox News gör som vi vet propaganda för republikanerna.
Tyvärr gör MSNBC numera propaganda för demokraterna.
CNN gör propaganda för båda.
De säger: "Republikanerna så si och demokraterna sa så."
Vem har rätt? Vem bryr sig?
Mitt jobb är bara att berätta om det senaste grälet.
Det skapar en uppdelning i landet där folk tänker:
"Jag måste heja på mitt lag, oavsett vad de gör."
Det kan vara svårt att upptäcka hur motsägelser letar sig in i politiken.
Ombytlighet bland politiker drunkar
i ett stort informationsflöde som kräver vår uppmärksamhet.
Ibland är motsägelserna mitt framför näsan på oss.
På Obamas webbsajt ställde man frågan:
"Vad är viktigt för dig? Vad vill du att vi gör?"
Det var faktiskt en fråga
som fick många röster, och det var om legalisering av marijuana
skulle förbättra ekonomin och skapa jobb.
PRESIDENT OBAMA ONLINE MED DIG
Jag vet inte vad det säger om dem som deltar online.
Han säger: "Jag vet inte vad det säger om den gruppen."
Det säger att de gillar brass.
Förklara för mig vad som är fel med idén
att folk vill att ni ändrar lagen
så att folk inte blir satta i en jävla bur för en förbjuden växts skull.
"Jag gjorde det men klarade mig. Men inte du, tyvärr.
Nästa fråga, tack."
Se så många av oss de spärrar in. Det är inget komiskt med det.
Tänk på hur sjukt det är.
Åtminstone de tre senaste presidenterna
har bekräftat att de har rökt marijuana.
Borde inte de sitta inne? De har ju erkänt det.
Obama tyckte tydligen om det.
Alltså är han inne. "Jag är den coola presidenten,
jag rockar, jag säger 'gräs', jag säger 'brass'.
Häftigt, va? Ha, ha, ha!"
Jättegarv från collegestudenterna. Om han hade suttit inne,
fått fängelse för sitt gräs och sitt brass,
vore han inte president i USA.
Så här sa han 2008:
"Jag tänker inte använda justitiedepartementets resurser
för att kringgå delstatslagar i denna fråga."
Skitsnack, det är precis vad han har gjort.
Hans hårda attack på medicinska marijuanapatienter och apotek
överskuggar till och med Bushs.
Han gjorde razzia hos mig. DEA har varit här.
Ett skäl till dessa tillkännagivanden i dag
är att vi vill klargöra att stora marijuanaodlare
inte kommer att kunna gömma sig bakom delstatslagar
och odla utan ingripande från regeringen.
Enligt en rapport från juni 2013
utförde DEA 270 razzior mot medicinska marijuanaodlingar
under Barack Obamas första 4,5 år som president.
Alltså fler än under de tolv åren innan han blev president.
Obamas administration spenderade 100 miljoner dollar mer
än Bushs administration, och på halva tiden.
Folk flippar ut när man säger det.
"Obama står för hopp och förändring! Han är demokrat, en av de goda!
Säg inte så om Obama!"
Han hade ett val. Han kunde ha följt sitt kampanjlöfte och sagt:
"Vi tänker inte göra razzior mot apotek längre.
Om medicinsk marijuana är laglig i er delstat
så respekterar vi det." Så sa han under kampanjen.
Jag skulle inte låta justitiedepartementet göra razzior
mot medicinska marijuanaanvändare. Det vore slöseri med resurser.
Men vad gjorde han när han kom till makten?
Han tog den mest konservativa personen som fanns,
som var kvar från Bushs tid, som chef för DEA.
Varför gjorde han det?
Han kunde ha valt vem som helst,
men han valde den mest konservativa.
Varför? Det är det här folk inte begriper med Obama.
Han är politiker precis som de andra. Han tänker:
"Om jag tillsätter en konservativ chef här,
framstår jag som balanserad och det ökar mina vinstchanser
med kanske en halv procent 2012."
President George W Bush erkände själv öppet
att han som ung och oansvarig playboy brukade kokain.
Senare, som guvernör i Texas,
stiftade han lagar om att alla som brukar kokain
får ett halvårs fängelse.
Hyckleriet har inga gränser.
När han tillfrågades om droger sa han:
"Jag vill inte svara på frågor om marijuana.
För jag vill inte att ungdomar ska göra som jag gjorde."
Och när man ser på intervjuer som gjordes
med Bill Clinton efter hans avgång,
medger han öppet att han anser att marijuana borde avkriminaliseras.
Man tänker: "Men varför gjorde du inte nåt åt saken när du hade makten?"
Jag har ingen aning om vem som styr en presidents handlingar,
men jag vet att det är stor skillnad mellan hur
varje president beter sig innan han blir vald
och efter att han blivit vald.
Folket borde ställa politiker till svars för att de säger en sak
innan de får makten och gör tvärtemot när de har fått makten.
De använder ofta ett retoriskt trick, och säger:
"Det var nåt jag gjorde som ung, och jag ångrar det.
Jag vill avråda alla från det."
De distanserar sig från sig själva på nåt sätt.
Och publiken låter hyckleriet hålla på.
De fattar, när man påpekar det.
Men varför låter de det hålla på?
Så det kan hända att president X
eller president Y har rökt cannabis tidigare i livet
eller använt andra olagliga droger,
men när de når toppen förföljer de andra
som använder olagliga droger.
En sån sak skulle aldrig ha föresvävat
våra tidiga presidenter.
Om nån hade sagt vid ett konstitutionellt konvent:
"Låt oss förbjuda alkohol,"
så hade den idén fallit platt.
Och det hade inte berott på att de var fyllbultar allihop,
men tanken att den federala regeringen
skulle ha sån makt över en självständig individ
var tvärtemot vad de försökte skapa i detta nya land.
Därför är det viktigt att politiska beslut
i största möjliga utsträckning
baseras på verkliga fakta i saken.
Hur ska man annars fatta beslut?
Ska man grunda dem på tro?
Eller en önskan att nåt ska hända bara för att man vill?
Vad ska man göra? Stå still och skrika
som ett barn tills man får som man vill?
För så verkar en del av våra politiker resonera.
I sex månader jobbade jag som politisk rådgivare på högsta nivå
i den brittiska statsförvaltningen,
och gav råd åt beslutsfattare ifråga om droger och brott.
Tanken var att få in en akademiker
så att de kunde grunda sina beslut på fakta.
Men jag märkte att det var ett svårt jobb.
Statstjänstemännen sa att de hade lärt sig
att det var olämpligt att använda fakta som utmanar
det gängse tänkande som redan styr politiken.
Det är mycket enklare att ta fakta som stöder det man redan gör,
och använda det som stöd för att fortsätta i samma spår.
En ledande person inom forskningen om drogpolitik
är professor David Nutt.
Han var regeringens rådgivare åt ADMC.
ACMD står för Advisory Council on the Misuse of Drugs.
Vi skapade en skala över skadeverkningar med 16 punkter och tog sen 20 droger
och graderade dem enligt de 16 punkterna.
Sen sammanställde vi alltihop
i ett dataprogram som kallas Multi-Criteria Decision Analysis,
och upptäckte att den mest skadliga drogen var alkohol.
Det visade att droglagarna,
som ignorerar den skadligaste drogen, alkohol.
Grundar sig på en feluppfattning om skadeverkningar.
Politikerna ville ta politiska poäng
på att angripa cannabis, men vår studie sa:
"Vänta lite, cannabis är mycket ofarligare än alkohol."
Jag trodde det var bra att jag la fram den vetenskapliga sanningen.
Men plötsligt en eftermiddag fick jag ett telefonsamtal med lydelsen
att jag måste avgå.
På frågan varför sa han:
"Du ger ett blandat budskap. Vi måste hålla en linje.
Cannabis är dåligt, alkohol är bra.
Vi ber dig avgå, men egentligen får du sparken."
Så jag fick sparken.
Professor Nutts avsked berodde på att han vågade påstå att droger
som cannabis och ecstacy är mindre farliga än alkohol och tobak.
Det var en intressant upplevelse.
Jag hade tillbringat tio år med att göra vad jag visste var rätt,
och som, om det accepterades av regeringen och politkerna,
skulle vara bättre för samhället. Men av rent politiska skäl
blir man i stället förödmjukad offentligt.
Efter en upprörd diskussion på Sky News i går,
upprepade Alan Johnson i dag i en insändare i Guardian:
"Professor Nutt avskedades inte för sina åsikter,
som jag respekterar men inte delar.
Han ombads avgå eftersom han inte samtidigt kan vara regeringsrådgivare
och driva en kampanj mot regeringens politik."
Men regeringen hade trampat i klaveret,
eftersom hans avskedande fick enorm uppmärksamhet i massmedia.
Plötsligt handlade debatten inte om
huruvida expertkommittén hade rätt ifråga om droger,
utan om forskningens roll i politikens inriktning.
Det för oss till en intressant fråga.
Om fakta inte spelar den roll vi trott i politikens utformning,
vad är det då som gör det?
Det visar sig finnas nåt som kallas lobbying.
Vad är lobbying?
Det ska egentligen bara betyda att få tillgång till politiker
och få lägga fram sin sak.
Amerikanska folket skulle kunna lobba lika mycket som intressegrupper.
Så borde det fungera. Politikern väger argumenten mot varandra
och säger sen: "Ni har båda lagt fram er sak väl,
men jag väljer den eller den sidan."
Så är det inte alls.
I verkligheten fungerar det så
att båda sidor kommer med varsin check. Den med största checken vinner.
Så fungerar lobbying, kort sagt.
Vare sig det är försvarsindustrin eller privata fängelser
eller nån annan som betalar bra för sin sak,
så vinner de. Inte bara ibland.
De vinner hela tiden.
Bill Hicks sa det nog bäst.
Han sa: "Det är är mitt intryck av amerikansk politik.
En kille håller i två dockor.
Folk säger: 'Jag gillar den högra dockan bäst.'
Andra säger den vänstra.
Sen säger de: 'Vänta lite.
Det är bara en kille, och han håller i båda två.'"
När bolagen fick tillåtelse att pumpa in pengar i politiken
köpte de den.
Bolag är människor, min vän.
Vi kan höja skatterna... Visst är de det.
Allt bolagen tjänar går slutligen till människor, så...
Vart tror du att de går?
Du ger mig pengar, jag gör dig en tjänst. Alla blev vana vid det.
Nu reagerar inte massmedia ens. De tänker:
"Om du drar in mycket pengar måste du vara en bra politiker."
Vad har det att göra med att tjäna folket?
Visste du att i 95 % av fallen
är det den med mest pengar som vinner kongressvalet
på nationell nivå?
Oavsett om du är liberal eller konservativ
är det mängden pengar som avgör.
I valet 2012
spenderades sex miljarder dollar på de nationella valen.
Obamas kampanj spenderade en miljard,
Romneys kampanj en miljard, och fyra miljarder
gick till alla senats-och kongressvalen.
Det är stora donatorer, och de spenderar inte sex miljarder för nöjes skull,
utan för att få tillbaka 12 miljarder eller 60 miljarder.
Jag har en kampanj och behöver pengar. Vem har pengar?
Kvinnan med fyra barn
som säljer marijuana för 31 dollar har inga pengar.
Man bankmannen, han från Wall Street, bolagshöjdaren,
de har nog pengar att spendera.
Det blir faktiskt en underström
i varenda omröstning om lagförslag.
Alla vill bli omvalda.
Alla vill sälja sin kandidatur,
inte till väljarna
utan till lobbygrupperna och intressegrupperna.
Det förstör strukturen och grunden
för den värld vi fungerar i.
Vad blir resultatet för samhället,
när de som är valda att företräda medborgarna
inte längre är motiverade att göra det?
Hur kan vi återfå balansen?
Vad kan förändra strukturen i världen omkring oss?
Om man tänker i termer av kommunikation
har internet haft en enorm betydelse.
Tidigare var våra informationskällor
nästan alltid knutna till institutioner.
Det starka filtret försvinner nu och ger människor runtom i världen
möjligheten att tänka själva.
Jag har ett problem med det. Ingen respekterar böcker längre.
Böckerna försvinner och alla läser på skärmar i stället.
Det är så enkelt att googla.
Alla säger: "Vi kollar på google."
Nej! Jag tycker inte om det. Det stör mig verkligen.
Varifrån hämtar ni era nyheter mestadels?
- Från internet, faktiskt. - Ja.
Världen är sig inte lik.
Folk som kontrollerar de stora medierna kan inte längre kontrollera
hela massmedia.
Vi i England är inte längre beroende av Daily Telegraph,
eller att politikerna har makt över ett par tidningar.
Bloggar har blivit massmedia. Det pågår faktiskt en offentlig debatt.
Det är som forum i gamla Aten eller Rom.
Det är friheten att göra vad man vill.
Ingen bestämmer vad man får skriva på internet.
Man kan göra vad fan man vill, när man vill.
Man kan kontakta nån i ett annat land,
som har information som upplyser världen.
Vi i USA vet inte allt. Vi vet bara halva historien.
Min värld var liten.
Jag tänkte bara på Kalifornien och livsstilen jag växte upp med.
I Alice i underlandet står det nåt i stil med:
"Hur ska jag veta vad jag tänker innan jag hör vad jag har att säga?"
På internet kan man uttrycka sig högt och ljudligt.
Man kan lägga en ny dimension till tänkandet, och för första gången
kan man uttrycka en åsikt om man har en,
och om man har förmåga att främja den kan man få uppmärksamhet för den.
Lägg ut den och vips kan du ha en miljon som läser dig,
talar med dig och respekterar dina åsikter.
Eller som talar mot dina åsikter.
Ämnen som aldrig skulle ha diskuterats förut,
diskuteras nu för fullt.
Små grupper uppstår som baseras på idéer och tankar som kommer fram,
och sen blir de idéerna till andra idéer och andra program.
Det är helt galet om man tittar på det på ett diagram eller en graf.
"Opte Project" Internetkarta
Beträffande kriget mot droger har internet varit fenomenalt.
Det fanns en stor törst efter sanningen,
så varje gång sanningen läckte ut på internet
så lästes det av massor.
"Har marijuana medicinsk nytta?
"Oj, hade redan Richard Nixon en rapport
som sa att marijuana inte var skadligt?"
Folk slukar det och tänker:
"Äntligen finns det nåt som låter mig komma åt sanningen."
Jag gick ut på nätet 1994. Det var första gången,
men jag gjorde inget direkt,
man bara surfade omkring utan att veta vad som pågick.
"Du har mejl!"
-Alla jag känner har det. - Mejl.
Direktmeddelanden.
Bästa sättet att hålla kontakt.
Du har mejl.
Nu med 56k, snabbare uppkoppling än nånsin!
Det är snabbt!
Om du har telefonlinje kan du gå ut på nätet.
Vad ska de hitta på härnäst?
Mejl var bara larv, men sakta och säkert
fick vi det interagerande monster som vi har i dag.
Allt du behöver veta om marijuana
kan du hitta på nätet.
Du kan ändra uppfattning på ett kick.
Tidigare, när det var 20 hippies som satt där
och försökte legalisera marijuana med hjälp av flygblad,
fanns inget sätt att göra faktakoll.
Det lät som en knäpp hippie.
Vadå, menar du att marijuana är ofarligt och hjälper mot huvudvärk,
ångest och alla andra medicinska problem
som vi tar en massa piller mot?
Säkert, gamla hippie.
Men nu är dessa hippies ute på nätet och har bevis
och fakta och plötsligt säger vi:
"Oj, det här är ingen knäpp hippie utan en smart hippie."
Jag kan ta upp telefonen och inom tio sekunder
googla komplexa frågor
som jag hade behövt en lång utbildning för att besvara förut.
Det har blivit så vanligt
att vi inte inser hur jävla galet det är.
Det är en kulturförändrande händelse.
Folk som jag, som måste slå upp saker i ett uppslagsverk,
och faktiskt gå till ett bibliotek för att läsa i böcker...
Jag är en dinosaurie.
Ungdomar som växer upp i dag har haft internet hela tiden.
De känner inte en värld utan internet.
Internet börjar så smått röra om i politiken,
men det gamla gardet håller sig envist fast.
Det är irriterande och oroande.
I den senaste NSA-läckan tycker jag att vi har ett utmärkt exempel
på hur politiker försöker förstöra yttrandefriheten.
Att samla in data om människor och spionera på dem är ett slags hotelse.
Om man vet att regeringen bevakar vad man gör
och vad man säger
och vad man kämpar för,
blir man troligen mindre politiskt aktiv.
Det är troligare att man skräms av makten.
Det används som ett sätt att säga åt oss att hålla käften.
Västvärlden kämpade i 500 år för att få dessa grundläggande rättigheter,
och att tanklöst ge bort dem betyder att vi måste kämpa igen
i flera hundra år får att återfå dem.
Det är svårt att få grundläggande mänskliga rättigheter.
Det är lätt att ge bort dem.
Etablissemanget är väldigt rädda för internet,
för det är det enda de inte kan kontrollera.
De lyckas kontrollera våra politiker genom donationer
och kontrollera tv genom reklamen,
men internet är rena vilda västern, och de kan inte kontrollera det.
Oavsett om de försöker proppa igen alla hål,
kommer sanningen alltid ut på ett eller annat sätt.
Folk i hela världen delar med varandra,
och det enda vi delar som verkligen skadar makten
är sanningen.
Om man är uppmärksam ser man att trenden går mot upplösning av gränser
mellan människor, idéer och information.
Och allt drivs till sin spets.
"VÄNDPUNKTEN ÄR DET MAGISKA ÖGONBLICK NÄR EN IDÉ, TREND ELLER ETT BETEENDE
KORSAR EN TRÖSKEL OCH SPRIDER SIG SOM EN LÖPELD" Malcolm Gladwell
De första sprickorna i förbudsmonoliten syns redan.
Plötsligt lyckas Washington och Colorado
genomdriva omröstningar om legalisering och reglering,
som de första i världen för övrigt.
Första dagen för laglig marijuanaförsäljning
Det som händer i USA är att det som bär upp
kriget mot droger slits undan
av befolkningen i USA själva.
Delstaten Washington och Colorado gör det helt lagligt och säger:
"Hör på, det är lagligt här. Punkt.
Inte bara medicinskt lagligt."
Och DEA säger: "Vänta, låt bli!"
Vadå, låt bli?
Vad fan har vi röstsystem för
om en viss lagstiftning röstas igenom
och man ändå gör allt för att inte erkänna den?
Hur ska folk kunna tro på processen
om man inte respekterar deras röster?
Man kan inte be folk att rösta. De kommer inte att vilja.
Allt som behövs för att lagstiftningen ska rasa
är att fler delstater säger: "Vi tänker också legalisera det."
De blir en kraft som utmanar status quo.
Då börjar man ta vad som tillhör en
i stället för att vänta på att bolagen och regeringen
ska ge en vad de anser att man förtjänar.
En efter en börjar delstaterna trotsa den federala regeringen
och lyssna på sin befolknings önskan
och ändra delstatslagarna.
När detta börjar ta fart i USA,
tar det fart i resten av världen också.
Internationella narkotikakontrollrådet har klargjort
att Washington och Colorado bryter mot FN: s drogkonventioner.
De bryter mot internationell lag,
och att även USA
på grund av Washington och Colorado
bryter mot FN: s konventioner.
Eftersom USA i hög grad genomdrev FN: s drogtraktat
sätter det landet i en märklig sits,
eftersom något de själva har drivit på
nu riktas mot dem själva.
För hur kan de genomdriva dessa oerhört skadliga lagstiftningar
och fördrag i andra länder i världen
när deras egna delstater legaliserar det?
Det gör det mycket svårt för USA
att få andra länder att rätta in sig.
Uruguay experimenterar med en helt ny inställning,
där staten säljer marijuana i butiker
genom hela Uruguay.
Över hela Europa, Australien och resten av världen
börjar hela detta korthus att falla.
När ni sänder den här dokumentären
har säkert fler delstater
Namninsamling för att legalisera marijuana i Alaska
röstat med fötterna och ändrat cannabis lagliga status.
Ett stort steg i dag för dem som hoppas legalisera marijuana i Alaska.
Kampanjen för reglerad marijuana har samlat fler än 45000 underskrifter
som överlämnas till viceguvernören.
Det är omöjligt att hänga med nu när det gäller forskning
och politisk utveckling.
En ständig ström av böcker, dokumentärer, podcasts och bloggar.
Förvandlingen är överväldigande, de kan inte sluta släppa ut information.
Liksom ni inte kan sluta göra dokumentärer om det,
och jag inte kan sluta prata om det på scenen eller i en podcast.
Det knäppa är att om tio år
kommer ni att se den här filmen och säga: "Galet.
Tänk när de måste göra filmer om att legalisera marijuana."
Det är ett skäl till att informationssamhället vi lever i
är så jävla viktigt.
Det är viktigt, för det har aldrig varit i folkets händer förut.
Och det är vad som händer.
Med detta i händerna på folket sker större framsteg på tio år
än på 200 hundra år förut.
För det är ett myller. Alla giriga grisar försöker stoppa det,
men det är som att stå mitt i en flod
och försöka fånga laxarna med händerna.
Det går inte.
Världen rör sig redan. Vi är redan på gång.
De gör det i Seattle, Washington. För rekreationssyfte.
Jag åker dit så fort jag är färdig med intervjun.
För rekreation.
Kända personer i etablissemanget börjar se vart vinden blåser.
De inser att det inte längre ligger i deras intresse
att demonisera cannabis.
Det är ologiskt ur prioriteringssynpunkt
att fokusera på folk som använder droger i rekreationssyfte i en delstat som redan
har legaliserat det.
När man ser en bred social förändring i samhället
och inser att man nästan missat bussen,
fattar man att man måste lägga på ett kol för att hinna med.
De orkar inte stå emot trycket längre.
De går dit vinden blåser för att överleva politiskt.
Det är oviktigt varför folk ändrar uppfattning,
bara de gör det.
2009 skrev du en artikel i Time betitlad "Varför jag skulle rösta nej till hasch".
Du har ändrat uppfattning.
Ja, och som en del av mitt tänkande
har jag nyligen bett om ursäkt för saker jag skrivit,
för jag anser att vi har blivit systematiskt vilseledda här i landet
ganska länge, och jag var en del av det.
Ett skifte äger rum i vår kultur.
Frågan är återigen på bordet.
Kommer de som strävar efter legalisering av marijuana
att gå för långt på ett sätt som gör att motsidan
kan klämma till dem?
Kriget mot marijuana är ett symptom
på nåt som är fundamentalt fel här i landet.
Vi måste skingra dimman själva, för media gör inget.
Ingen president kommer att ändra på det här.
Det börjar med gräsrötterna, inte tvärtom.
Vi vinner små segrar, men det är obetydligt.
Femtio års dokumentation säger: "Det funkar inte."
Och vad gör vi i morgon?
Precis likadant.
Sanning är inte att repetera vad alla runtomkring automatiskt säger.
Det är inte att repetera vad alla berömmer dig för att du säger.
Det är att leta efter de saker som folk inte kommer att berömma en för att säga,
för det är de sakerna folk verkligen behöver veta.
När du är jäkligt säker på din sak,
är det din plikt att riskera allt för att säga det.
Det är sanning.
Vi måste förstå för det första att vi är temporära
och att det är vi som måste lämna över
den här jävla röran till våra barn.
Om vi inte sköter den här världen med hållbarhet för ögonen,
hållbarhet för kulturen, för samhället,
för mänskligheten i stort,
kommer de att vara hårda i sin dom.
En del blir rika, andra misslyckas, och en del råkar illa ut,
men skälet till att vi är så komplexa
är också skälet till att jag tror det finns hopp.
Åtta år och två filmer senare,
står vi återigen med fler frågor än svar.
Vad ska vi göra nu?
Hur kan vi göra framsteg utan att halka tillbaka ännu längre?
Och åter inställer sig den eviga frågan
som vi inte kan göra oss kvitt.
Kommer marijuana nånsin att legaliseras fullt ut?
Förmodligen, ja.
Ja, absolut. Utan tvekan.
Marijuanaförbudet är en zombie, ett vandrande lik.
Det kan dröja årtionden, men det är en blink i historien.
Jag tror att marijuana kommer att legaliseras och beskattas i min livstid.
Om vi får Singapore att göra det, återstår att se.
Globalt?
Jag kan se Iran göra det, kan inte du?
Istället för en stad, en delstat i taget,
borde vi legalisera det överallt, på en gång.
Det kommer nog alldeles strax, men så har jag alltid tänkt.
Jag har haft fel hittills, så jag har nog fel nu också. Jag vet inte.
Jag tvivlar starkt på det.
Jag tror att de krafter som kontrollerar hur det här fungerar
i USA kommer att lägga många hinder i vägen
innan vi får full legalisering.
Jag kan dö i frid med vetskapen om att det är oundvikligt nu.
De kan aldrig vrida tiden tillbaka igen.
Det är för sent.
Det vi nu ser är hur den här kulturen kämpar för att förbereda sig
inför den nya killen i kvarteret.
Det kommer en tid då det här tar slut,
men om det inte blir i dag,
kommer nån att fängslas i dag och få sitt liv förstört i dag.
Och denne någon är förmodligen hundratals människor.
Att visa en förståelse av mänsklig behandling
går stick i stäv mot vårt tänkande.
Det är: "Lås in dem och kasta bort nyckeln."
Och man tror på det tills ens egen son eller dotter,
ens vän eller man själv fastnar i samma mardröm.
Då säger man: "Herregud. Nu förstår jag."
Men gör du?
Till minne av Anne Harvey
och de som gått förlorade under inspelningen av filmen